![](http://kinp.raiosvita.mk.ua/wp-content/uploads/2023/01/006.jpg)
28 грудня 2022 року практичний психолог Кінецьпільської гімназії Маняк Леся Іванівна провела тренінг з педагогами закладу на тему «Формування психологічної готовності педагогів до роботи з дітьми-вимушеними переселенцями».
Мета заходу: сприяти формуванню психологічної готовності педагогів до роботи з дітьми-вимушеними переселенцями та розуміння що саме від їх дій та поведінки формується толерантне ставлення до дітей, створення безпечного середовища, продемонструвати вплив незапланованих змін на життя та самопочуття людини, надати можливість відчути себе на місці дитини, в житті якої відбуваються ці зміни…
Коли дитина-вимушений переселенець приходить до навчального закладу, безумовно, ключовою фігурою на шляху її адаптації є вчитель. Безперечно, ефективність даного процесу буде залежати від здатності педагога «прийняти» дитину до класу й зробити все можливе, щоб вона почувала себе захищеною…
Внаслідок травматичного досвіду у людини змінюється уявлення про себе та світ. Якщо до травматичного досвіду людина вважала себе «Я – хороша»;
«Світ не загрозливий для мене» і «У цьому незагрозливому світі зі мною нічого не може статися», то після такого досвіду у неї ставлення до себе і світу змінюється на протилежне: «Я – погана», «Світ загрозливий для мене», «У цьому загрозливому світі зі мною може статися все що завгодно».
Людина переживає стани, які спричиняють нестабільність і втрату контролю над ситуацією, власним життям:
• Втрата автономності («Я не керую процесом. Мене кудись несе»).
• Втрата суб’єктивності («Це не я приймаю рішення у своєму житті. Хтось зверху за мене все вирішує»).
• Порушення ідентичності.
• Розгубленість (на рівні думок не можуть зосередитися і виконувати розумові завдання, до яких звикли).
• Регрес (повернення до попередніх станів розвитку: енурез, смоктання пальця, дитячий лепет, бажання тримати постійно поряд із собою іграшку, «прилипання» дот дорослих …).
• Побоювання відторгнення (що їх будуть ідентифікувати з ворогами).
• Відчуття незахищеності.
• Стан жертви.
• Злість та пошук «зовнішнього ворога» (хтось має за це заплатити).
• Відсутність можливостей прогнозувати майбутнє.
• Сором, низька самооцінка, почуття провини.
• Функціональні симптоми, психосоматичні розлади, зловживання психоактивними речовинами.
• Реакції на тяжкий стрес і порушення адаптації, в тому числі посттравматичний стресовий розлад.